Okrožno soboško sodišče je končalo dokazni postopek zoper 49-letnega Damirja Softića, državljana BiH iz Tuzle, ki je 5. februarja lani v Slomškovi ulici v Murski Soboti umoril 26-letnega Marsela H. iz Kroga. Petčlanski sodni senat, ki mu je predsedoval sodnik Stanislav Jug, je Softiću izrekel varnostni ukrep obveznega zdravljenja v zdravstveni ustanovi, kar lahko traja največ pet let. Senat je tujcu še podaljšal pripor, ki ga prestaja na mariborski forenzični psihiatriji. Tam se bo tudi zdravil.
Boleha za paranoidno shizofrenijo
Preberite še
Odpri v novem zavihku![Damirja Softića danes ni bilo na sodišče, saj je zadnjič izrazil željo, da ne bi sodeloval na sojenju.](http://cdn.kme.si/public/images-cache/810xX/2023/08/11/1b38bcc81d4088a667c28a80ddee81f1/657703546219f/1b38bcc81d4088a667c28a80ddee81f1.jpeg)
Preobrat na sojenju Damirju Softiću: O psihičnem stanju obtoženca novi psihiatri
Veliki senat okrožnega soboškega sodišča je ugodil zahtevi pooblaščenki pokojnikove družine, da se še enkrat preveri, v kakšnem stanju je bil tujec med kaznivim dejanjem umora v Slomškovi ulici.
Sodni epilog za obtoženega in javnost ni presenečenje, saj sta Peter Pregelj in Jure Koprivšek, izvedenca psihiatrične stroke, zavzela stališče, da tujec boleha za paranoidno shizofrenijo, kar je v povezavi s posttravmatsko stresno motnjo, ki je posledica vojnih grozot v BiH, pred zločinom in med izvršitvijo dejanja pomenilo, da ni bil sposoben razumeti svojega ravnanja. Torej je bil neprišteven.
Koprivšek je svoje mnenje, da je Softić moril neprišteven, utemeljil tudi s tem, da za posttravmatskim sindromom boleha več kot deset let, če ne dvajset. Kot 18- ali 19-letnik je bil vpoklican na služenje vojaškega roka v armadi BiH, ko se je v državi leta 1992 začela vojna, v kateri se je boril tri leta. Zaradi tega je doživljal panične napade in blodnje, leta 2012 so mu v bolnišnici v Tuzli celo potrdili omenjeno diagnozo.
Koprivšek je ocenil še, da bi lahko Softić dejanje kadar koli ponovil in da ni mogoče napovedati, kdaj. Zato je zanj priporočil zdravljenje in terapijo do konca življenja. Da potrebuje zdravljenje v ustrezni psihiatrični ustanovi, se je strinjal tudi Pregelj. Da je Softić sumničav, blodnjav in paranoiden ter kot tak nezmožen vzpostaviti normalne odnose z drugimi v okolju, pa je v svojem mnenju ugotovil še Bojan Zalar, klinični psiholog.
Prizadejal mu je kar 37 ran
Ker je s tem obveljalo, da je tujec moril neprišteven, je okrožni državni tožilec Matej Kučan vloženo obtožnico za kaznivo dejanje umora spremenil v predlog za izrek varnostnega ukrepa obveznega psihiatričnega zdravljenja in varstva v zdravstvenem zavodu za najmanj šest mesecev in največ pet let.
Kučan je sicer Softića obtožil umora na grozovit način. V obtožnici je bilo zapisano, da se je na žrtev spravil s 13 centimetrov dolgim nožem in ji prizadejal kar 37 ran. Z enim od vbodov je 26-letnik utrpel 20 centimetrov dolgo rano na prsnem košu, pri čemer je imel prerezano desno pljučno krilo, osrčnik in srce, zaradi tega je tudi izkrvavel. Preden je omagal in umrl, je Marsel H. utrpel vsaj 30 vbodov in ureznin. Rane je imel po vsem telesu, od lasišča, obraza, zatilja, vratu, prsi in hrbta ter po rokah in nogah.
Kaznivo dejanje se je začelo v sobi 26-letnika, v katero je tujec iz neznanega vzroka vlomil, nato pa se preselilo na hodnik večstanovanjske stavbe v Slomškovi ulici, kjer je morilec svojo žrtev nekajkrat zabodel tudi v hrbet. Marsel H. in Softić sta bila soseda, vendar se razen bežnih srečanj sploh nista poznala. Softić si je po zločinu umil roke in pobegnil, vmes zaradi poškodb omagal na avtobusni postaji, nato pa se je zatekel na parkirišče stanovanjskih blokov v Vrtni ulici, kjer živijo njegovi znanci. Tam so ga izsledili policisti.
Koprivšek je ocenil še, da bi lahko Softić dejanje kadar koli ponovil in da ni mogoče napovedati, kdaj. Zato je zanj priporočil zdravljenje in terapijo do konca življenja.