Medtem ko je padal zastor nad evropskim prvenstvom v nogometu v Nemčiji, kjer je španska reprezentanca kakor nekakšen favorit iz ozadja naposled suvereno osvojila naslov prvaka, je svojo kariero nekoliko nepričakovano sklenil Žiga Kous. Tisti Kous, dolgo časa izgubljeni otrok Mure, ker je igral za druge klube, ki se je leta 2017 vrnil na Fazanerijo ter nato kot eden od kapetanov visoko v zrak dvignil pokala za pokalnega prvaka leta 2020 in državnega prvaka leto kasneje. Po prihodu Roberta Kuzmiča in Denisa Rajbarja je bil Kous eden najvidnejših obrazov izjemnega ponovnega rojstva Mure. Šampionske zgodbe. Takrat še nepojmljive.
Nepozaben bo namreč za vedno njegov zadetek proti Žalgirisu iz Litve, ki je tlakoval pot Mure v skupinski del konferenčne lige jeseni 2021 in tudi takrat nepozabni zmagi proti Tottenhamu. Proti kateremu je z izjemnim strelom iz voleja zadel na prvi tekmi v Londonu. S prefinjenim udarcem z roba kazenskega prostora je rezultat znižal na 2 : 1, a je nato Harry Kane s tremi zadetki postavil stvari na svoje mesto. Prav tisti Kane, ki je proti Špancem kot kapetan Angležev izgubil finale v nedeljo, a s tremi zadetki bil eden od šestih najboljših strelcev letošnjega nogometnega spektakla v Nemčiji.
Preberite še
Odpri v novem zavihku![V Murski Soboti je dišalo po prekmurskih dobrotah.](http://cdn.kme.si/public/images-cache/810xX/2024/09/07/f5d6faa099bba2575fa840a14573485d/66dc8da4b4654/f5d6faa099bba2575fa840a14573485d.jpeg)
(FOTO) V Murski Soboti spet zadišalo po gibanici in šunki
V središču Murske Sobote je danes potekal 14. Festival prekmurske šunke in prekmurske gibanice, seveda so ponudniki razvajali tudi z drugimi lokalnimi dobrotami. Dogodek po besedah organizatorjev vsako leto obišče vse več obiskovalcev. Namen festivala je promocija dveh zaščitenih prekmurskih izdelkov šunke in gibanice ter dvig zavesti o njihovem pomenu v lokalnem in širšem slovenskem prostoru. Fotografije: Diši po Prekmurju/FACEBOOK.
Žiga Kous se je v svoji karieri med drugim srečal še s tremi glavnimi reprezentanti Nizozemske, nesrečno izpadle polfinalistke evropskega prvenstva – s Codijem Gakpojem, Donyellom Malnom in Denzlom Dumfrisem –, kar samo govori o njegovi veličini. Bilo je covidno poletje 2020, Mura pa je v prvem polčasu na praznem stadionu v Murski Soboti v svojih rokah imela remi 1 : 1. Srečanje se je sicer končalo s 1 : 5, po dvakrat sta zadela prav Gakpo in Malen. Kous pa je vseh 90 minut s svojimi pobegi in preigravanjem z žogo med nogami nasprotnika sejal strah v nizozemsko obrambo.
Žiga Kous je bil zaradi tega, kar je pokazal na nogometnih zelenicah, in svojega karakterja – bralci Vestnika ste ga izbrali tudi za osebnost Pomurja 2021 – z Ninom Koutrom in drugimi domačimi igralci nosilec DNK-ja nove zgodbe Mure. Ob gledanju nastopov španske reprezentance sem se nostalgično spominjal ere moštva Anteja Šimundže. Kot so Baski pri evropskih prvakih za ceno zmage nosili glave, kolena, gležnje na pladnju, so Kous, Kouter in drugi to še nedolgo nazaj počeli v črno-belem. Pogrešali te bomo, kapetan!