Za značko "kolumna" je 433 zadetkov
Če pomislim, koliko zastav je izobešenih na družinskih hišah pri nas, imam občutek, da nekateri niti ne vedo, zakaj je državni praznik.
Če bi hoteli vso pošto napolnjenega gmailovega predala hraniti nekje v fizični obliki, bi po izračunih vrlega ChatGPT naneslo na približno 21 metrov visok kup natisnjenih papirjev formata A4, kar je nekje višina 7-nadstropne stanovanjske stavbe, za proizvodnjo tolikšnega števila papirja pa bi morali posekati okoli 21 dreves
Naslov je seveda namerna provokacija in namensko pretiravanje. Vendar v osnovi dokaj povedno. Zakaj?
V tem pretepenem, razčlovečenem svetu smo vendarle sposobni smejati se. Iz srca, brez zlobe, glasno. Brez zamer.
Ko organiziraš dogodek in tam poleg nastopajočih sedi le peščica domačinov, se sprašuješ, ali je vredno, po drugi strani pa je od teh istih še vedno slišati, da se v nekem kraju ali občini nič ne dogaja, da nihče nič ne pripravi.
Ker se denar, ko je porabljen v domačem okolju, vsekakor vrne v gospodarstvo, obenem pa dobimo sodobni praznik, ki ga ljudje že tako ali tako slavijo, vendar se morajo zaradi tega odpovedati lastnemu dopustu in delu lastnega zaslužka.
Slovenski športniki in Slovenija bi si zaslužili filmsko upodobitev. Dokumentarni film o uspehih, zanosu, boju, zagrizenosti, čustvih, interakciji z navijači. Kajti ob vsakem večjem športnem dogodku, najsi bodo to evropska in svetovna prvenstva, olimpijske igre ali kar koli drugega, se ponavljamo. Odmevni rezultati, največ kolajn na vsega dva milijona prebivalcev, ekipni duh, ponosni navijači, začudenja svetovnih medijev ...
Kaj običajno storijo ljudje, ki so zatirani z vseh strani? Zatečejo se k skrajnostim, ki smo jim bili priča v bližnji in daljni preteklosti.
Mar torej ni ta kulturna tradicija, ki se je stoletja izoblikovala in o kateri pričajo ustni in pisni viri, nekaj, kar bi morali kot narod negovati?